Mor!
Mor...
Din mor kan ikke være hos dig længere.
Kom.
- Hr. Ugle. - Undskyld mig, herre.
Jeg håber jeg ikke forstyrrer, men... -
- jeg måtte bare komme.
Stakkels lille fyr.
At være uden sin mor, i så ung en alder.
Hvis jeg kan hjælpe...
Vent.
Jeg kunne bruge din hjælp.
Find mig en passende då til, at opfostre Bambi.
Jamen, selvfølgelig.
Der er ikke meget mad.
Dåerne kan knapt fodre sig selv.
Måske kunne De...
Mig? Du ved ligeså vel som mig, at en prins passer på flokken.
Dåer passer ungerne.
Men De er hans far, og omstændighederne taget i betragtning...
- Indtil foråret. - Udmærket.
Hvem ville være bedre til at opfostre den unge prins, -
- end den almægtige prins?
Godmorgen.
Bambi, en prins vågner før skoven vågner.
Hvis du sover over dig igen, bliver jeg nødt til...
Hvad var det?
Hvad for noget?
Det var nok min mave.
Så burde du spise.
Nåh...
Så må jeg vel finde noget du kan spise.
Værsgo.
Nej, tak.
- Har du prøvet det? - Øh, nej.
Hvordan ved du så, at du ikke kan lide det?
Kom så. Vi skal se til de andre hjorte i Sydskoven.
- Jubii! Jubii! - Bam...Bam...
Bambi!
En prins jubler ikke.
- Gør han ikke? - Bestemt ikke.
En prins bevarer kontrollen hele tiden.
Viser værdighed. Går med stolthed.
Der skete ikke noget!
Koldt! Koldt!
1, 2...
2...
Ville det ikke være bedre, hvis vi kom tættere på?
Afstanden gør det nemmere at opdage faren.
Men det gør det svære, at lege med dem.
Leg er en sund del, af en ung hjorts udvikling.
- Virkelig? - Det siger mor.
- En gang, da min mor og jeg... - Bambi.
- En hjortekalv ville lege... - Bambi.
Jeg tror det er bedst, at lade fortid være fortid.
En prins ser sig ikke tilbage, kun fremad.
Ja, hr.
Kom med. Vi har meget, vi skal nå i dag.
Sak ikke bagud.
Stampe!
Bambi! Hvor er jeg glad for at se dig.
Hvad er der galt?
De har været efter mig hele morgenen.
- Hvem har det? - Storebror!
Det er dem!
- Goddag, unge prins. - Goddag, unge prins.
- Goddag. - Har du set Stampe?
Niksen biksen.
Jeg tror han er derovre. Se.
Okay, okay.
Jeg må vi vel gå igen.
Fanget!
Mor siger, at du vil tage os med hen til skovmurmeldyret.
Det hun siger, gælder.
Hun bestemmer ikke over mig.
Hvis jeg ikke vil, kan mor ikke tvinge mig.
- Hej, mor. - Hvad sagde din far til dig?
- Om hvad? - Om at lege med dine søstre.
Nåh, det.
En familie der leger sammen... -
- bliver sammen.
Selv hvis det betyder, at tage sine dumme søstre med.
Bambi!
Kommer! Jeg må af sted.
Det må du ikke. Lad mig ikke være tilbage hos pigerne.
Kom nu, Stampe. Du vil tage os med til skovmurmeldyret.
Hvorfor tager du ikke med dine venner til skovmurmeldyret?
Men jeg vil blive hos dig.
Ja, men...
Jeg skal se til Sydengen, og det er meget langt væk.
Tag du hen til skovmurmeldyret. Vi mødes der.
Okay.
Vi ses.
Hej, Stampe, vent på mig!
- Sid hos mig! - Nej, nej!
Stille!
Den første der, vil jeg sidde hos.
- Hurra! Det bliver mig! - Niksen biksen, det bliver mig!
Jeg er glad for, at din far lod dig komme.
Han forstår.
Vi er de bedste venner.
Vågn op, Blomst. Vågn op!
Kom nu, Blomst. Du går glip af skovmurmeldyret.
Jeg håber skovmurmeldyret ser sin skygge... -
- så jeg kan gå tilbage i vinterdvale.
Må jeg få jeres opmærksom?
Tæt sammen.
Vi starter om et øjeblik.
Der er masser af plads.
Frue, kunne De rykke Dem lidt?
Meget fint.
Den unge prins. Det er en særlig anledning.
Vi valgte, at vi alle ville sidde hos dig.
Velkommen, velkommen.
Hvert år samles vi for, -
- at se skovmurmeldyret dukke frem fra sin vinterslummer, -
- for hvis han ser sin skygge... -
Betyder det mere vinter!
Ja. Men hvis han ikke ser den...
Er foråret på vej!
Ja.
Nu, uden flere forstyrrelser...
Skovmurmeldyret!
Hvor er skovmurmeldyret?
Skovmurmeldyr! Skovmurmeldyr! Skovmurmeldyr!
Hvad er problemet?
Jeg er bange for at gå ud. Jeg vil se min skygge.
Det er meningen med det hele, ikke?
Jeg er ligeglad.
Skal vi igennem dette hvert år?
Goddag, Bambi.
Hej, Feline.
- Jeg kunne næsten ikke kende dig. - Virkelig?
Det er nok fordi, mine pletter næsten er væk.
Og mine gevir er også ved at komme frem. Kan du se dem?
Jah...
Jeg kan ikke se noget.
Jamen, det gør jeg ikke.
Nåh, ja.
Skovmurmeldyret!
Hvorfor mig? Dette er sidste år.
Mine nerver kan ikke holde til det.
- Jeg kan se hans skygge. - Mere vinter.
Mere vinterdvale.
Ingen skygge, ingen skygge.
Ingen skygge. Lad der ikke være nogen skygge.
Lad der ikke være nogen skygge.
Ingen skygge. Ingen skygge.
Foråret er på vej! Foråret er på vej!
Åh, den sang.
Jeg vil aldrig være bange igen.
Bøh!
Det lader til, at jeg skræmte skyggen af ham.
Så I hans ansigtsudtryk...
Hej!
Hej! Vent, vent, vent!
Hvor skal allesammen hen? Hvor brænder det?
Hvem er du?
Navnet er Ronno, og disse fyre er - Stik og Prik.
Jeg ønsker jer tre en god dag.
Jeg ville ikke gå den vej, hvis jeg var jer.
Der så jeg et menneske.
Du så et menneske?
Nemlig.
Der var jeg, ude på engen.
Pludselig hørte jeg denne dragende stemme.
"Jeg er her. Jeg er her."
Ser du, mennesket har denne pind, der kan få hans stemme til at lyde som vores.
Men det er jeg for kløgtig til, -
- så jeg krøb tæt på ham... -
- helt stille.
Så, bang! Slog jeg ham ud med mit trofaste gevir.
Det var noget af en historie.
- Synes du? - Ja.
Den er...utrolig.
Ja. Utrolig.
- Kalder I mig løgner? - Nej.
- Vil du stanges? - Nej!
Tæv ham, Bambi!
Bambi? Er det ikke et pigenavn?
Kom nu.
Bare en lille, venlig dyst.
Ronno!
- Kommer, mor. - Ja. Måske skulle du af sted.
Helt ærligt, jeg legede bare med ham?
Er det ikke sandt, Bambi?
- Ronno! - Jeg kommer!
Mor! Hvor mange gange skal jeg sige det?
Ikke forstyrre, når jeg prøver, at få nye venner.
Undskyld, skat.
Pattebarn!
Hvor løber du ikke hjem til din moar? Dit pattebarn!
Stampe!
Kommer, mor.
Jeg må af sted. Vi ses, Bambi.
Fortæl så, hvad skovmurmeldyret så.
Vi ses, Bambi.
- Skal vi følge dig hjem? - Nej. Min far henter mig.
Det var dejligt, at se dig igen, Bambi.
Bambi.
Mor?
Jeg savner dig så meget.
Så, så, så.
Alt vil ordne sig. Du får se.
Hvorfor måtte du gå?
Alt i skoven har sin tid.
Hvor én ting falder, vokser der nyt.
Måske ikke det samme, -
- men stadig noget nyt og vidunderligt.
Men jeg føler mig så alene.
Jeg er altid hos dig.
Selv hvis du ikke kan se mig, er jeg her.
Jeg er her.
Hallo?
Jeg er her.
Mor?
Det er mig.
Jeg er her.
Hallo?
Jeg er her.
Vent! Jeg kommer.
Hallo?
Hallo.
Jeg er her.
Det er mig.
- Mor? - Jeg er her.
Hallo.
Jeg er her.
Bambi!
Løb, Bambi!
Kom væk! Nu!
Men det var mor. Jeg hørte hendes stemme.
- Det var et af menneskets kneb. - Undskyld.
Hvad hvis jeg ikke var kommet i tide? Du kunne være blevet...
Når jeg siger du skal løbe, så løb. Aldrig stivne sådan!
Jeg...jeg er ked af det.
Lad os tage hjem.
Hun kommer aldrig tilbage, vel?
Nej.
Hr. Ugle.
Vinteren er ved at være slut.
Det skulle ikke være noget problem, at finde et nyt hjem til Bambi.
Storebror!
Hver gang vi vender ryggen til, er han væk.
Led overalt. Vend hver en sten.
Hvorfor gemmer vi os for dine søstre?
- Jeg synes de er søde. - Ja, når du ikke behøver, at bo med dem.
Tilbage.
Pas på!
Kom nu! Skub hårdere!
Hvor skal vi hen i dag?
Du skal blive ved hulen, hvor du er i sikkerhed.
Men jeg er klar til fare, til eventyr, til...
Hulen.
Ja. Ja, god idé.
Jeg bliver tilbage, og bevogter hulen.
Hej, Bambi.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Kom du. Du kan fortælle det til din bedsteste ven.
Jah...min far tager aldrig mig med mere.
Jeg er nok ikke, som søn af en prins skal være.
- Hvis jeg bare kunne vise ham. - Vise ham hvad?
At jeg kan være modig, som ham.
Hvis det er det hele, så det er nemt at være modig.
- Jeg kan lære dig det. - Kan du?
Selvfølgelig. Se her.
Jeg tror han har en hårbolle.
Nej, tosse, jeg er modig.
Fidusen er, at være mere skræmmende end det der skræmmer dig.
Du ligner et egern.
Se mig, se mig.
Ad, Blomst!
Du har lige fundet din indre styrke.
Sikke noget.
Stå så helt ret.
Frem med brystet.
Tag den dybeste indånding nogensinde.
Og brøl så højt du kan.
Du skal øve dig.
Kom nu. Gør hvad jeg gør. Jeg er en puma.
Nåh. Nåh!
Jeg er...en bjørn.
Jeg er en skildpadde.
Hvad? Skildpadder er så skræmmende.
Kom nu. Du kan godt.
Kom nu. Se her.
Ja, sådan. Kom nu. Prøv igen.
Ja. Den var god.
Kom nu, kom nu!
Ja, sådan.
Se her.
Ser du? Det er nemt nok. Alt hvad det kræver er et højt brøl.
Hulepindsvin!
Og bliv ude, i uvedkommende bøller.
Værdiløse, mudrede poter. Kan man da heller ikke få noget i fred?
Vi kan altid svømme over.
Lad os gå, før han ser dig.
Nej. Nu er det nu.
Jeg kan vise min far, hvor modig jeg er.
Du må hellere skynde dig.
Bare rolig. Jeg klarer din far.
Og husk hvad jeg har lært dig. Brøl.
Jeg vil gå over denne stamme.
Kom væk fra min ejendom, dit forbistrede egern.
Jeg er ikke et egern. Jeg er den unge prins.
Hvor skal du hen, prinsemand?
Ikke denne vej. Prøv igen.
Hjælp! Hjælp!
Der er dette væsen, og den har disse øjne, -
- og disse klør...
Og den går rundt sådan her.
Og...du må bare se den.
Kom nu!
Prøv igen! Prøv igen!
Du forstår ikke. Jeg er nødt til at komme over.
Gå udenom. I mine dage, vadede vi ikke rundt på folks private område.
Vi tog den lange vej.
Det tog nogle gange dage, uger i silende regn, -
- fordi der var lille ting, som hed respekt.
Bambi, du gjorde det!
Ja? Det gjorde du helt sikkert.
Bag dig! Pas på!
Her er jeg.
Her er jeg igen.
Skynd dig! Det er lige herovre.
Ups. Forkerte vej. Intet her.
- Hvad var det? - Jeg hørte ikke noget. Nok en fugl.
Ja, netop. En fugl.
Åh, nej.
Så kan du lære det.
Tænk dig om, inden du kommer brasende igen. Bland dig ikke i andres sager.
Det er problemet med unge i dag. Slet ingen respekt.
Hvad kigger du på, din store elg.
Bambi, er du uskadt?
Hvordan ser det ud?
Ad!
Jeg vil ikke lyve. Det ser ikke godt ud.
Det er håbløst. Jeg er en kujon.
Nej. Du er modig.
Ingen er kommet så langt over før.
Det er det gode ved mig. Jeg mærker ikke smerte.
Se her.
Ser du? Intet.
Hvad var det?
Nok et stakkels, dumt dyr fanget i en fælde. Men...
Bambi!
Hej! Jeg var ikke færdig med at prale.
- Bare én til. - Bambi, hvad er der sket?
Bambi blev stukket af et hulepindsvin.
- Et hulepindsvin? Hvor? - Stå stille!
- Det var ingenting. - Er du såret?
- Stå stille! - Jeg har det virkelig fint. Det er bare...
Fik den.
Bambi. Synes nok jeg genkendte det skrig. Jeg er overrasket over, at du bevæger dig.
- Det var kun et hulepindsvin. - Nej, nej, nej.
Jeg snakker om dengang du stivnede ude på engen, -
- lige foran din far.
- Ronno! - Vær ikke ked af det.
Hvis der ikke fandtes kujoner, kunne vi ikke se hvem der er modige.
Jeg er ikke en kujon.
Ja, selvfølgelig. Kom. Lad os komme af sted.
- Jeg bliver her. - Helt ærligt.
- Ronno, stop det. - Lad hende være.
Sagde du noget, Bambi?
Nej, øh...
Jeg mener, ja.
Lad hende være...så er du sød.
Giv ham klar besked, Bambi.
Se lige den lille kaninus og det lille stinkedyr.
Leger den unge prins med den lille kaninus og det lille stinkedyr?
Løb!
Løb, Bambi!
Den anden vej! Den anden vej!
Drej omkring! Drej omkring!
Vi klarede det.
Hvad er der galt?
For bange?
Se ham lige. Se ham ryste.
Hvem er nu pattebarnet, pattebarn?
Hej.
Jeg sagde du skulle blive ved hulen.
Når jeg giver dig en ordre, forventer jeg...
Hvordan kom du...
Sprang du?
Ja, hr.
Jeg kunne ikke springe sådan, før jeg fik gevir.
Ja. Men...
Vi må vende næsen... -
- øh... -
- hjemad.
Han har aldrig sagt sådan noget pænt før.
Han så vel hvor modig du var.
Orv, sikke et spring. Du nærmest fløj.
Hvad er det fantastiske? Enhver kan springe så langt.
Kom nu. Du sprang længere i går.
Jeg...ved ikke.
Du er ikke bange, er du?
Du er for bange. Du tør ikke springe.
- Du gjorde det. - Lad os prøve igen.
Og denne gang, put den længere ud.
Kom nu, Bambi. Du kan godt.
Vent til din far ser det.
- Åh. Godmorgen, herre. - Godmorgen, Ugle.
Jeg ville bare sige, at eftersøgningen fik en flyvende start.
Jah, -
- ville ikke være morsom...men De ved, flyve...og jeg er en ugle.
Ja, men...
Jeg har mødt adskillige dåer allerede, som ville udgøre fortræffelige mødre.
Med mindre De har ombestemt Dem?
Nej, jeg har ikke.
Hej, se her! Se her!
- Klarede jeg det? - Jep. Det gjorde du.
- Hvad er det du laver? - Jeg øver mine spring.
Ja. Kan De se det?
Ser man det.
Jeg forstår ikke. Han kunne godt lide det i går.
Hvad laver han?
Det ved jeg ikke, men han gør det godt nok tit.
Hvorfor spørger du ham ikke?
Han ser optaget ud. Jeg må hellere lade være.
Forældre kan gode lide, når man stiller dem spørgsmål, -
- bunkevis af spørgsmål.
- Virkelig? - Kom bare. Jeg er lige bag dig.
Øh...
- Hvad laver du? - Observerer.
Nåh. Observerer.
- Hvad betyder det? - Det er... -
- er...
- Det er svært at forklare. - Nå.
Du skal kigge, lytte... -
- og lugte på samme tid.
Det kan jeg godt.
Kigge, lytte, lugte.
Prøv at mærke skoven omkring dig.
Jeg kan ikke mærke noget.
- Dåer leger på engen. - Hvordan ved du det?
Jeg kan mærke det i mine hove.
Hvis der var fare, ville de stampe, og jeg ville løbe til dem.
- Men ville du ikke være bange? - Måske, men jeg ville stadig løbe.
En prins kan være bange, men han må ikke lade frygten stoppe ham.
Wow. Du ved alt.
Ikke alt.
Nå, skoven venter.
Kommer du?
Ja, selvfølgelig!
Storebror!
For søren da også.
Mærk skoven. Mærk skoven.
- Mærk skoven. - Bambi!
Mærk...
Mærkede den.
Jeg kan høre det, jeg kan høre det!
Hvornår får jeg mit gevir?
Varer ikke længe, hvis du er som jeg var.
Er jeg det?
Kun én måde, at finde ud af det.
Jubii!
Men jeg kan ikke sove. Jeg er lysvågen.
Forsøg.
Okay, jeg forsøger.
Det var sjovt, da du jagtede den fårekylling, -
- så var der flere og flere.
Ja, ja.
Få så noget søvn.
Blomst sover hele vinteren.
Hvorfor sover vi?
Alle væsner må hvile sig.
Nogen om natten, nogen om dagen.
Andre overhovedet ikke.
Mor hviler sig nu, ikke?
Åh, jeg glemte det.
En prins lader fortid være fortid.
Det er nok spørgsmål for i dag.
Vil du ikke godt sove nu?
Okay.
Godnat.
Kom nu, sovetryne.
Mind mig om, ikke at lade dig spise blomster før sengetid.
Vent. Jeg hører fare.
Hvad? Hvad?
Hvepserede i gevirhøjde.
Udmærket.
- Vent! Nu ser jeg fare. - Hvor? Hvor?
Rivaliserende hjort lige fremme.
Han er ret lille. Skulle ikke være noget problem.
Nå, så det siger du? Jeg kan blive en stor udfordring.
- Nej, ikke dig. - Jo, mig.
Nu skal du få.
Fanget!
Hvem har fanget hvem?
- Der var I. - Hej, Hr. Ugle.
Goddag.
Jeg...jeg ville tale med dig.
Jeg har ledt overalt. Jeg troede De var ved engen.
Jeg blev lidt... -
- forstyrret.
Ja, det kan jeg se. Men jeg finder normalt det jeg søger.
Nu når jeg nævner det, så er der en De skal møde.
- Mena. - Almægtige prins.
- Bambi, til hulen. - Bambi.
Jeg har hørt så meget om dig. Jeg voksede op sammen med din mor.
- Gjorde du? - Af sted til hulen.
Men jeg vil høre om mor.
Det er der masser af tid til, når du falder til i dit nye hjem.
Du sender mig bort?
Nej. Bare...lad mig forklare.
Men jeg gjorde alt du sagde.
- Jeg lyttede endda med mine hove. - Bambi, en prins...
- Jeg betyder intet for dig. - Tal ikke sådan...
Jeg ville ønske mor var her i stedet.
Sikke noget, jeg har virkelig lavet rod i det.
Nej. Det er min skyld.
Bambi behøver en mor.
En prins burde ikke opfostre et barn.
Jeg vil savne jer.
Bare rolig. Vi vil ses igen.
Vi kommer og besøger dig, hvis det ikke er for langt væk.
Men mor siger, det er for langt væk.
Og hvis du bange, så vær mere skræmmende, end det der skræmmer dig.
Bambi.
Det er tid.
Jeg vil aldrig glemme jer.
Selvfølgelig ikke. Du kan ikke glemme din bedsteste ven.
Man skal kunne ofre, som prins.
Han må kunne glemme sine følelser, -
- og gøre hvad der er bedst for andre.
Forstår du?
Jeg kommer snart og besøger dig.
Vær god mod Mena.
Og glem aldrig... -
- at du er en prins.
Hej, prinsesse.
Du går ikke uden, at sige farvel?
Og jeg troede vi var kammerater.
Jeg føler med dig. Det gør jeg virkelig.
Det må være svært, at have en far, der er så skuffet over dig, -
- at han ville give dig væk.
Nå, det skal være sådan.
Bambi!
Bambi! Er du uskadt?
Kom væk herfra. Nu!
Moar!
Løb, Bambi!
Hurtigere, Bambi. Se dig ikke tilbage! Løb videre!
Bliv ved med at løbe!
Bambi!
Hvor er Bambi?
Se! Det er Bambi!
Vi må hjælpe ham. Lav dit modige ansigt.
- Dette? - Modigere!
- Dette? - Nej, nej.
Lav det modigste ansigt nogensinde!
Dette?
Lige netop.
Se, hvem der er kommet. Du har åbenbart ikke lært det endnu.
Jeg har lært nok!
Bambi!
Bambi?
Op at stå.
Op at stå!
En prins bliver ikke...
Far.
Jeg er her.
"Det regnede og tordnede."
"Det så ikke godt ud for den unge prins."
"Der var tusinder af hunde," -
- "men Bambi var ikke det mindste bange."
"De kom tættere...og tættere på."
"Der var ingen udvej."
"Så brølede en kæmpehund fra skyggerne," -
- "men Bambi var for hurtig."
- "Han sprang..." - "Højt op i luften."
- "Og kom bragende..." - "Bragende ned."
"Lige ned på den store hunds hoved."
Stille! Jeg fortæller det. "Men den bedste del var..."
"Den bedste del var, da Stampe hjalp Blomst med at lave sit modigste ansigt."
"Og skræmte alle hundene væk." Ups.
Nemlig. Det var sådan det skete.
Hurra, for Stampe!
- Se hvem der er her. - Åh, den unge prins.
Hurra!
For søstre, er de okay.
- Bare synd, at de er piger. - Hov!
Ups.
Ser man det, Bambi!
Det ser ud til, at dit gevir begynder at vise sig.
Virkelig? Har jeg ikke bemærket.
Stampe har fortalt os noget af en historie.
Ja, ja. Den med de tusinder af hunde.
Tusinder?
Hvad kan jeg sige? Jeg er den fødte fortæller.
Det virkede sikkert som tusinder af hunde.
Kærlighed gør blind.
Hvad betyder det?
Jah, det...fortæller jeg når du bliver ældre.
Ser man det. Den unge prins.
Vi vil mødes igen, og når vi gør det...
Få den væk! Få den væk! Moar! Få den væk!
Moar!
Se selv. Jeg sagde skildpadder var skræmmende.
Jeg må af sted. Min far venter på mig.
Farvel, Bambi.
Bambi, du har aldrig tid til os længere.
Ja. Er det ikke vidunderligt?
Hej, far. Hvor skal vi hen i dag?
Vi er her allerede.
Wow.
Jeg anede ikke dette sted fandtes.
Smukt, er det ikke?
Det var...
Det var her jeg mødte din mor.
- Virkelig? - Ja.
Jeg var på din alder.
Hvordan var du?
Mig? Lad mig tænke.
Faktisk, var jeg meget ligesom dig.
By SNA "Lightkeeper"